Knotigt, gammalt och klokt
Tänk att det fanns på riktigt - Astrid Lindgrens sockerdricksträd som hon skriver om i Pippi Långstrump. I alla fall förlagan till det. Trädet som Astrid Lindgren lekte vid och kanske klättrade i som liten flicka står kvar på Näs Trädgårdar som vi besökte i Vimmerby när vi reste ner till Österlen i somras. Knotigt, gammalt och klokt. Över 100 år om inte mer. Kanske dubbelt så gammalt. Det var ett mäktigt träd och det var mäktigt att betrakta det.
Gammal trädsjäl
Jag känner en sån vördnad inför ett gammalt träd. Det är som en gammal själ. Som stått på samma plats så länge och sett så mycket. Jag blundade lite där jag stod framför trädet och för min inre syn kunde jag se Astrid och hennes systrar virvla runt i ystra lekar. Skrattandes och flamsandes.
Sagolika miljöer och hemliga gömställen
Man får vara uppmärksam för lite överallt dyker det upp en strof ur alla Astrids fantastiska böcker som här på ett plank. Det kan också vara på en sten eller något annat. Sånt gillar jag. Det ger en dimension till.
Längs promenadstråket runt anläggningen dyker sagolika installationer upp som här när när en stenmur möter en gräsklädd vedstapel. Astrid själv beskriver sin relation till naturen som :
"Stenar och träd, nästan som levande väsen, och naturen var det som hägnade och närde våra drömmar".
Önskekrus full med drömmar
Längst bort precis när man kommer ut ur skogen möts man av dessa säregna "hyddor" som är önskekrus skapade av amerikanske land-art konstnären Patrick Dougherty. Han har tillsammans med sitt team samlat material av hassel, pil och björk i trakterna av Vimmerby och skapat krusen.
Namnet på installationen härstammar från en gammal tradition att skriva ner sina drömmar och samla dom i ett önskekrus. Genom att drömmen blir nedskriven och varsamt bevarad kan den komma att bli sann. Överallt i krusen satt små lappar med drömmar.
Önskekrusen kommer att stå kvar på Astrid Lindgrens Näs så länge naturen tillåter.
Förtvivlans skulptur
Astrid väjer inte för det mörka i livet eller för döden i sina sagor. Alla har vi väl berörts av Skorpans och Jonathans öde i Bröderna Lejonhjärta och tröstats av tanken på ett Nangijala. Den här skulpturen av Karl Chilcott symboliserar Förtvivlan.
Återigen en sagolik miljö djupt inne i skogen med mossor som omslutes av höga krakar och en text som skymtar i bakgrunden. Magi !
9 st järnböcker är utplacerade lite överallt i parken där man kan läsa mer om hur Näs har påverkat Astrids författarskap, livssyn och tankegångar.
Den här vackra järngungan finns utplacerad i lövsalen och alla som varit på Nordiska Trädgårdar i våras känner säkert igen den från det vinnande bidraget i Årets Idéträdgård.
![]() |
Pressbild Astrid Lindgrens Näs |
Intressant föreläsning
Karin Eliasson arbetar som konstnärlig ledare på Astrid Lindgrens Näs och föreläser den 7 november kl. 18.30 i Glanshammars bygdegård på temat "Jord - mer än skit under naglarna". Det skall bli jättespännande att få lyssna på henne som skapat så mycket trolskt och enastående vackert i Astrid Lindgrens anda.
Ha det så gott alla trädgårdsvänner - kom ihåg att skriva ner dina drömmar och lägga dom i ett önskekrus !
Kram/Isa
PS. Tyvärr har jag fått veta att Karins föreläsning är inställd - hoppas att hon har möjlighet att komma vid ett annat tillfälle. DS
Så mycket vackert du visar! Hade inte en enda aning om att det fanns en så sagolik anläggning på Näs. Har lagts till mitt minne ifall jag nångång kommer till Österlen...
SvaraRaderaNovemberkramar från Eva-Mari
Har tyvärr inte varit där men mannen var där i somras och fotade lite så jag har sett mycket på bild men det får nog bli ett besök avr det lider. Jag tyckte inte det var så där lockande när jag såg det på mässan dt är nog det som gör att jag inte kommit dit.
SvaraRaderaDet är härligt och man kan ju få en ännan syn på det i den verkliga naturen
Ha nu en fin vecka
Kram Meta
Har fortfarande inte varit där, så det var jättekul att se dina bilder från Näs, Gillar kreativiteten skarpt.
SvaraRaderaTack för titten.
Kram Luna
Jag har läst och hört så mycket om Näs Trädgårdar och hoppas få besöka den en dag. Att lyssna till Karin Eliasson är också på önskelistan, hon verkar så duktig och har mycket att säga om jord. :)
SvaraRaderaMen så fint, har aldrig varit där faktiskt. Ja det ser ut som att kliva in i en Astrid-saga...vackert och drömlikt!
SvaraRaderaHärliga bilder som vanligt och jag hoppas du får en glad dag!
Kram Titti
Så fint! Önskar jag hade tagit mig tid och varit dit.Synd att föreläsningen inte blev av!
SvaraRaderaÖnskar dig en fin söndag!